Ti må tage udfordringen.
Målet er at vinde friheden.
Velkommen til sæsonstart på "Befrielsespillet".
En sofistikeret maskine udvælger de stærkeste, de listigste-
-og de bedste.
Selv I kan vinde rigdom, berømmelse og frihed.
Der er åbent for indsatser. Vi er klar til at begynde.
Må den bedste vinde.
- Hold op! - Slip! Hvad laver jeg her? Hvem er du?
- Det er legetid. - Så du?
- Hvad fanden sker der? - Også hyggeligt at møde dig.
- Hvem helvede er I? - I er de første, vi har set i dagevis.
Rolig. Ingen gør jer noget ondt.
Har I set hende? Kvinden i hvidt.
Jeg går og ser efter.
Hold da op. Slap dog af.
Jeg fandt de her.
Fungerer den?
- Hvad? - Ikke noget.
Jeg tænkte bare.
- Kan du lyse for mig? - Selvfølgelig.
Det her sted er jo enormt for fanden.
Lort. Den virker ikke.
Hvad præcist er dit problem?
Jeg stoler ikke på dig.
- Jeg husker intet. - Velkommen i klubben.
Hvor længe har I været her?
Vi mødte hinanden for nogle dage siden.
- Hvad med dig? - Et stykke tid.
Ser I det?
Hvad er det sidste, du husker?
- Er alt okay? - Ja... Ja.
- Sikker? - Jeg har det fint.
Ikke engang dit navn?
Nej.
Se her.
- Vi må ud herfra. - Fandt du hende?
Det her sted lever.
Vi ved ingenting om dem.
Vi ved ingenting om os selv.
- Det er bare skabe. - Virkelig, Sherlock?
Der er en passage.
- Hvad kan klokken være? - Det er nat.
- Hvordan ved du det? - Jeg føler det.
- Er du synsk eller noget? - Så havde jeg da kendt mit navn.
Hører I det?
- Jeg hører ingenting. - Netop.
Der er intet at høre. Derfor siger jeg, at det er nat.
Hvis vi ikke befinder os under jorden.
Er du ok?
- Er hun død? - Nej, hun trækker stadig vejret.
Hvem helvede er det?
Han kan ikke se os.
- Vi må få hende ud. - Vi? Prøv at se ham.
- Vil du virkelig gå der ind? - Vi kan ikke efterlade hende sådan.
- Jeg tror, at han bevægede sig. - Det gjorde han ikke. Skynd dig lidt.
Du!
Alt ok? Læg dig på siden.
Nej, denne vej!
Perfekt.
Hold imod!
- Den djævel kunne have dræbt mig. - Du klarer dig.
- Av. - Undskyld.
Hun ser okay ud.
- Hvor er jeg? - Hvad er sket med dig?
Jeg husker kun en sort korridor.
- Hvad så med ham? - Hvem?
Jeg kender ham ikke.
- Tror I, at han er væk? - Måske skal vi se efter?
Måske skal vi ikke.
Er det der mig?
Jeg husker ikke engang, hvordan jeg ser ud.
Jeg synes, at du ser godt ud.
Hvorfor har vi ingen minder? Jeg husker ikke engang mine forældre.
- Det kaldes selektiv amnesi. - Hvad er det?
Det sker efter traumer. Vi husker grundlæggende ting, som at gå og tale.
Men vi husker ingen detaljer fra vore liv.
Hvem vil have frokost?
- Vent, hvad er sidste salgsdato? - Mener du det?
- Vi bør gå. - Vent.
- Hvad med ham? - Han bliver her.
Jeg bevogter ham.
- Jeg følger med dig. - Også jeg.
Stedet her minder mig om noget.
- Har du sovet godt, din satan? - Hej!
- Han ved måske noget. - Du, røvhul. Ved du noget?
Ved du noget? Jeg taler til dig. Hvor er vi?
Vi er i helvede.
Hvad er det?
Jeg har set det før.
- Hjælp! - Er du ok? Vi finder en anden vej.
Kom.
Spillerne slået ud.
Ti indianere, stående på række.
En tog hjem, så var de kun ni.
Stoler du på de andre?
Det ved jeg ikke.
Det er som om, at jeg genkender dem.
Du skal nok være forsigtig.
Stoler du heller ikke på mig?
Hun er væk.
- Hun forsvandt i en blindgyde. - Hvem fanden er I?
- Hvor er pigen? - Jeg... Jeg mistede hende.
- Hvilken pige? - Vi havde en pige med, vi blev forfulgt.
Blev I forfulgt? Af hvem?
- Hejsa. - Stille.
- Hvad gjorde du med vores ven? - Jeg ved intet om jeres ven.
- Hallo! Kan alle lige slappe af? - Hvem har gjort dig til leder her?
Er du idiot? Hold nu op, vi må finde hende.
Rolig. Slip køllen.
Ja. Slip køllen, så kan vi regne ud, hvad fanden der sker.
Vi så blodet. Hvorfor fulgte du efter os?
Jeg har været alene her nede i mindst en måned. I er de første, jeg har set.
Dig genkender jeg.
Pis. Vi må handle hurtigt.
Rolig. Stop.
Nu bliver det alvor.
- Hvad skete der? - Hallo?
Hej! Jeg bliver kappet midt over. Slip mig løs.
Skynd dig. Skynd dig!
Nej!
Spilleren slået ud.
Flot. Men husk, at kun en må overleve.
Jeg ved, at det her rum har to døre.
- Hvor er de andre? - Jeg ved det ikke.
Rummet var tomt.
Jeg forstår ikke, hvad der sker.
Vent lidt. Sagde du, at du genkendte pigen med masken?
Hvordan?
Det ved jeg ikke. Okay?
- Jeg tror det bare. - Forsøg at huske. Det er vigtigt.
- Han forsøger jo. - Rør mig ikke.
Okay.
Undskyld, at jeg rørte dig, jeg ville bare hjælpe. Jeg er ingen ond person.
- Hvordan skulle jeg vide det? - Jeg har lige fortalt dig det.
- Det er ikke mig, der måtte bindes. - Jeg husker ikke, hvorfor de bandt mig.
- Du angreb os. - Mig? Det husker jeg ikke.
Du må anstrenge dig lidt.
Spillere ude af kurs. Aktiver begrænsende foranstaltninger.
Løb!
- Hvad skete der? - Jeg ved det ikke. Der er en passage her.
Kom!
Nu bliver det interessant.
- Det smager af kylling. - Jeps. Masser af kyllinger her.
- Jeg klarer mig. Det går fint. - Pas på! Rør den ikke.
Hvor kom den fra?
Jeg kan ikke røre hånden. Den satte sig på min arm.
Men det var som om, at jeg vidste, hvor den skulle findes.
- Hvem var de fyre? - Ingen ide. De vidste, vi ville komme.
De ventede på os.
Hvad i helvede?
- Vent lige... - Stop, jeg ser frygtelig ud.
- Hvad laver du? - Vent, lad mig se.
- Du har også en. - Hvad?
Den er mage til din tatovering. Den i din nakke.
- Hvad fanden snakker du om? - Ja, den ser ud præcis som hendes.
Nej, de er forskellige.
Du har også en.
Vi giver dem noget andet at tænke på.
Aktiverer minder.
Hvad leder du efter?
Kameraer eller mikrofoner.
Det, som sladrer om, hvor vi er.
Hvad vi gør.
- Finder du noget? - Nej.
Ingenting.
Jeg husker.
Jeg var soldat.
Belejringen af Malta 1565.
- I dine drømme, måske. - Nej, det var i virkeligheden.
Luk dit sind op.
Mit sidste erindring er fra den 25 juni 2154.
Jeg var lykkelig.
- Det er umuligt. Det er 2016. Juni 2016. - Nej, det er det ikke.
I er hjernevaskede, begge to.
Hvad helvede er det?
Adora!
Vi har en neural anomali. Find ud af, hvad det er.
Ja, Adam.
Kom nærmere. Jeg ser dig.
Du kan gå. Jeg behøver dig igen om en time.
Det er en ære at tjene Dem, kansler Gordon.
- Nej! - Vent!
Jeg vil snakke med hende.
Jeg ved ikke, hvad du gjorde mod mit system, eller hvordan det lykkedes dig.
- Anita, jeg ikke kan lide forrædere. - Du forrådte netværket, Adam!
Forræderi er så subjektivt. Det er godt, at du har fået hukommelsen tilbage.
- Fortæl, hvordan du vendte processen. - Ved du hvad, Adam? Skrid!
Fortæl, hvorfor de andre er ustabile.
Du ved, at jeg ikke kan lide hemmeligheder og du ved, hvordan det her ender.
Jeg vil ikke skade dig mere end nødvendigt.
Jeg er ked af det, Adam. 78 sekunder til opkobling.
Okay. Vi afslutter det her senere.
Nej. Nej. Nej! Nej!
- Det er samme symboler, som vi så før. - Ja, på væggen.
Hvorfor har vi dem i nakken?
- Der er ti af dem. - Vi er ti.
Vi var ti.
En hver.
Spillerne er aktiverede, puslespillet etableret.
Flere elementer kobles til. Vi må se, om de kan samle dem.
Vi mangler en spiller, men bare rolig. Hun kommer tilbage.
Det er tid til at hædre de faldne. Desværre er de første allerede faldet.
Dræbt af en kujon, som fortjener samme skæbne.
Men det er ikke op til mig.
Det afgør Andron. Al ære til hende.
Al ære til hende. Al ære til hende!
Al ære til hende. Al ære til hende.
Al ære til hende! Al ære til hende!
- All ære til hende. - All ære til hende!
Forstår I den her?
Nej.
Den passer ikke med din.
Den passer heller ikke med din.
Hvad gør vi, hvis den passer med en af os?
Stands! Du er anholdt! - Jeg var betjent.
Nu husker jeg. Jeg var betjent.
Jeg vidste, at der var en grund til, jeg ikke kunne lide dig.
- Hvilken slags betjent? - Netværkspolitiet.
- Netværket? - Netværket. De ni selskaber.
Efter den store katastrofe overtog de ni selskaber planeten.
For 25 år siden. Vi kender ikke grunden, -
- men den dræbte over ni milliarder mennesker. Nu ejer en lille håndfuld alt.
Alle andre sulter.
I aner ikke, hvad jeg blev tvunget til at gøre.
Slaveri er lovligt i min verden. Alle er slaver.
Mindst to milliarder.
- Hvilket år tror du, at det er nu? - 2154.
Du er fuld af løgn.
- Hvad laver vi så her? - Jeg arbejdede på en sag.
Det her er din.
Spillers DNA identificeret.
Se sandheden i øjnene.
Du, hvad er der?
Jeg... Jeg...
Ingenting. Vi må af sted.
Endelig. Jeg troede, at jeg måtte overdrage det personligt.
Chancerne øges.
- Bekymr dig ikke om den. - Nej, men jeg vil af med den.
Lad os peppe stemningen lidt op.
Pas på.
Husker du ikke endnu?
- Hvor blev hun af? - Hun var lige bag os.
- Hallo! - Vi er ikke i sikkerhed her.
- Er du okay? - Jeg svarer senere. Skynd dig!
Min pige.
- Korruption. - Satans!
Adora! Få de billeder tilbage nu.
- Det kan jeg ikke. De har forladt området. - Så få dem tilbage i området!
- Hvad skete der med dig? - Jeg har det godt.
Nej!
For helvede da.
- Du skuffer os, Adam. - Jeg kan forklare, kansler.
- Vi er i gang, når jeg har nulstillet. - Du kender neuralkoplingernes vigtighed.
Ja, det gør jeg. Har jeg nogensinde svigtet dig?
Noget er alvorligt galt med det spil. Indsatserne øges.
- Derfor tolererer vi ingen afbrydelser. - Jeg indser situationens alvor.
Du må ordne sagen, inden det kører af sporet.
Hvis du fejler, vil det få alvorlige konsekvenser.
Det er ikke mit første Frihedsspil. Jeg har stadig nogle esser i ærmet.
Forbindelsen genoprettet.
Adora, det er tid til at sætte kommandøren ind.
Javel.
Nej. Nej.
Nej!
Hvad har du gjort?
Hvorfor?
Hvad har jeg gjort dig?
Jeg...
Vent.
Hvem satsede du på?
I er ikke som dem! Forstår I ikke? I bliver aldrig som dem! Forstår I ikke?
Nej! Netværket er korrupt! Følg os! Red jer selv! Red alle!
Nej!
Hej! Du! Han har fattet det!
- Hvordan fandt I mig? - Vi hørte dig i gangene.
I forlod området. Det var derfor, jeg ikke kunne spore jer.
Jeg skal lave betingningen. Så forklarer jeg alt.
Det er min tunnel.
Betingningen begynder i den tunnel. Gamle minder slettes og nye implanteres.
- Vent, betingning? - Spillernes hjerner formes til spillet.
Men jeg indprogrammerede en post-induceret mnemoteknisk returnering.
- Dansk, tak. - Undskyld. Jeres minder vender tilbage.
Tak gode gud.
- Hvad er det her? - Andron. Det, spillerne søger.
- Er alt et forbandet spil? - Slip væk, så lever du. Ellers dør du.
- Vent, hvor er de andre? - To er døde. Vi kom væk fra hinanden.
- Hvem døde? - Ham med brillerne. Politikvinden.
- Kendte du hende? - Ja.
Så det, hun sagde, var sandt, om netværket og de ni selskaber?
Ja.
- Og slaveriet? - Ja.
- Vi var alle slaver. - Ja.
Jeg har altid behandlet dig godt, ikke sandt?
Jeg...
Ja, kansler Gordon.
Jeg har altid givet dig alt, hvad du havde brug for.
Ja, det har du.
Forklar så, hvorfor du gjorde det.
Hvem satsede du på?
Jeg har noget, jeg må ordne. Så skal vi tale sammen.
- Hvad laver vi her? - I meldte jer frivilligt.
For at vinde frihed til jer og jeres elskede.
Vinderen må vælge tre mennesker til.
Minderne, vi har, er fra forskellige tider.
Hver sæson vælger Andron nemlig en ny æra og miljø.
- Mit virus ødelægger spillets database. - Arbejder du her?
Jeg var medicinchef, før jeg mødte politiet, som undersøgte Adam. Han driver spillet.
- Hvad undersøges han for? - Han manipulerede resultaterne.
- Omkring hvem, som lever eller dør? - Fy for fanden, jeg skrider.
Nej, du har nanokameraer fæstnet på nethinden.
- Billederne sendes over hele verden. - Hvad mener du?
Offentligheden, slaverne, ser alt gennem jeres øjne.
Jeg håber ikke, jeg ikke forstyrrer.
Du ved vel, at kansler Gordon altid har løjet for dig?
Alle dine minder er det pure opspind.
Han bærer skylden for, at dine forældre døde i slaveri.
Du kan forandre det, hvis du vil.
Du må ikke adlyde ham længere.
Du forstår vel, hvad jeg tilbyder dig?
Hævn?
Snarere frihed.
Tak, fordi du gav mig kanslerens filer.
Lad os genskabe, hvor I har været og holde os ude af systemet. Tillader du?
Ned!
Kom, så går vi.
Er du ok?
Se på mig.
Du, det er ovre. Træk vejret.
I kender ham. Sidste års vinder.
Mesteren vil fortælle os noget.
Det gælder Andron. Jeg har besluttet at deltage i næste Befrielsespil.
Utroligt. Det er aldrig sket før.
En fri mand som af egen fri vilje beslutter sig til at spille igen.
Men hvorfor? Du er rig og berømt.
Jeg vil gøre det for dem, jeg tabte.
For at ære deres minde. Og for dem, jeg kan redde i næste spil.
Må guderne være med mig og alle, som satser på mig.
Det er ovre.
- Jeg er ingen slave. - Hvorfor husker du så ikke dit navn?
Selvfølgelig kan jeg huske mit navn. Jeg hedder...
Du har intet navn. Her er du bare et nummer.
- Hvad mener du med "et nummer"? - Et nummer.
Du får snart hukommelsen tilbage. Så husker du.
Jeg er ikke så sikker på, at jeg vil.
Hvordan kunne du ødelægge systemet?
Jeg bragte virusen ind i mit blodkredsløb og forurenede det.
Jeres nanokameraer går direkte i nervebanerne.
- Slaver kan satse sin frihed på jer. - Hvad betyder det?
Vinder de, bliver de frie ligesom jer. Taber de, dør de, som jer.
Denne vej.
- Jeg vil ikke leve i sådan en verden. - Du har intet valg. Det har ingen af os.
Du var sammen med galningen, da vi fandt dig.
Betingningen gav hjerneskader. Risikoen var kendt, men han ville spille igen.
Han ville have hævn. Hele hans familie blev udslettet af netværket.
Han kendte strømeren.
Det er slut.
Vi er lige begyndt. - Grib dem.
Adam stoppede os. Da vi vågnede, fjernede han vore minder og satte os ind i spillet.
Jeg har stadig filerne i min neurochip. Folk må kende sandheden.
- Så må du herfra. - Lad os finde de andre.
Jeg har været her tidligere.
Går det?
- Hvad nu? - Inde i systemet genaktiveres kameraerne.
- Så kaster de sig over os. - Vi finder de andre og går til krypten.
- Det er den eneste vej ud herfra. - Så vinder vi.
Det er ikke alt. Da jeg downloadede informationen om konspirationen, -
- opdagede jeg, at katastrofen, som dræbte ni milliarder mennesker, -
-udløstes med vilje af netværket.
Vi starter en revolution.
Indtil for få år siden lykkedes det for mange at vinde. Kun få døde.
De senere år er mange desværre døde i vores storslåede spil.
Gode mennesker, som ikke kun sloges for sin egen frihed, men for alles.
Vi hædrer de faldne, men glemmer dem aldrig.
Kom, skynd jer.
- Hvor er ham med brillerne? - Han klarede sig ikke.
- Du er lægen. - Ja, husker du mig?
Velkommen tilbage til det uendelige spil. Nu blander vi kortene.
- Jeg ved ikke... - Minderne kommer tilbage.
Kom, så går vi.
Vi må beskytte pigerne.
Skynd dig! Løb!
Skynd dig. Du troede vel ikke, at det var så enkelt?
Hvor er den?
Den er væk.
Den er der.
Hallo!
Nej. Nej.
Spiller slået ud.
Nej!
Din satan
Du!
Dit røvhul.
Du dræbte hende.
Hvorfor?
Vent, det her er et skjul. Men vis?
Mit.
- Det virker ikke! - Du er for hurtig. Tag en dyb indånding.
Spillerens DNA identificeret.
Det er mit nummer.
Hej godte.
Hvad sker der?
Spiller skal taste korrekt rækkefølge for at løse Befrielsespillet.
Tilgang bevilliget. Befrielsespillet løst.
Hvad sker der med os?
Vi er ikke i Kansas længere. Jeg skal forklare nogle ting.
Jeg advarede dig, Adam! Nu må du betale for din inkompetence!
Vi har ikke ressourcer til at holde mere end to milliarder slaver i live!
- Jeg ved det. - Offentligheden må ikke finde ud af det!
- At spillet holder cifrene nede. - Jeg fik ordre på at snyde med spillet.
Det kan forårsage global revolution!
Når vinderne er i sikkerhed, erkender du din skyld, -
-og overgiver dig til netværkspolitiet!
- Der bliver ingen vindere. - Undskyld?
Deres excellence, jeg har en plan.
Nej...
Jeg forstår ikke. Noget er forkert, det skal ikke være sådan her.
Hvad skal ikke være sådan her?
Du er klar nu.
- Hun var min søster. - Hvem?
- Kvinden i hvidt. - Og I dræbte hende, alle sammen.
- Hvad taler du om? - Jeg husker nu.
Adam behandlede os som sine døtre.
Nej, det er løgn. Dine minder er forkerte. Du er blevet hjernevasket.
Du er som os. Du var som os. Du er som os!
Løb.
Hvor er den satans...
Nej!
Adora.
Lad netværkspolitiet gribe kansler Gordon.
Han fiksede spillet, dræbte koldblodigt modstanderne og tjente penge på det.
- Overdrag ham til netværkspolitiet. - Ja, sir.
- Hvor forsvandt hun hen? - Det giver ingen mening.
- Lægen sagde, det ikke ville ske sådan. - Hvad mener du?
Neurochippen. Alt er indbildning. Vi er stadig fanget i pillet.
- Hvad mener du? - Prøv at huske. Fokuser på virkeligheden.
- Se på mig! Koncentrer dig. - Hun kommer måske tilbage!
Luk øjnene og koncentrer dig.
Nu husker jeg.
- Også jeg. - Piskene. Kæderne.
Smerten.
Jeg er her for at befri mine forældre fra slaveriet.
Vent... Se.
Kom.
Herregud.
Løb! Løb!
Forsvind!
Jeg forlader dig ikke.
- Hvordan vidste du det? - Fordi jeg er Sherlock.
Neurochippen.
Det hele er indbildning.
Bravo. Velkommen til det andet niveau.
Nu kender I hele sandheden. I ved, hvem spillets herrer er.
Fortsæt at kigge, slaver.
.:: Først på www.hounddawgs.org ::.